Vi saknar en Alpha: Skylar Adams.
Hon är supersmart. Hon uppfann saker jämt.
Letar ni efter min mamma?
- Jag tänkte gå och dricka kaffe. - Bjuder du ut mig?
- Jag vill gå långsamt fram. - Långsamt är bra.
Dr. Rosen. Cornell Scipio.
Är det en ljusstimulator?
- Kvinnan som byggde din telefon... - Skylar.
- Jag kunde ringa, sa hon. - Hon kanske vet hur den här funkar.
Alla frivilliga förblir anonyma.
Syftet är att testa reaktioner på olika ljusfrekvenser.
"Projekt Bluebird", "Artichoke", "Paperclip". Vilka namn.
Under det kalla kriget testade regeringen nervsystemets gränser.
Ett lovande experiment var ljusstimulation-
- som ändrade hjärnaktiviteten, med hemska resultat.
Vad har det att göra med din leksak? Den är mot epilepsi och skelning.
Parish fick senator Burton att godkänna den här väldigt fort.
- Han brydde sig inte om skelning. - Kat hittade inget i den.
Men varför användes den på Jason Miller på sjukhuset?
Den utökade hans förmåga och utsatte er för fara.
Tusentals apparater ska delas ut nu.
Jag tror att den här saken är en viktig del av Parishs krigsplan.
Jag måste ta reda på vad den gör.
Cley ska ha den i morgon bitti. Den är bevismaterial.
Den är inte hos Cley i morgon bitti, den ska till Skylar Adams.
Om nån kan lista ut den är den hon.
Jag har kollat. Hälsoinspektörer äter här.
Förlåt, det är en gammal vana.
- Jag borde gå. - Ska du inte berätta vart du ska?
Dr. Rosen är paranoid om säkerheten.
Jag basar över taktik. Din chef gör mitt jobb svårare.
Vill du följa med och skydda mig?
Vad gulligt.
- Förlåt. - Nej, förlåt mig.
Jag gör så gott jag kan, och det blir bättre.
Jag måste gå.
Varför måste jag följa med? Jag vill inte det.
Alla måste sköta säkerheten.
Bill sköter den. Han har musklerna. Jag har hjärnan.
- Den är i huvudet, på kontoret. - Fin metafor.
- Du har hjärnan. - Säg det till dr Rosen.
Parish kommer att börja leta efter apparaten.
Du är för viktig. Du är den ende som kan bevaka signalerna.
Okej, men då måste du blidka mig.
Okej, Gary. Du får välja var vi ska äta lunch.
Vill du köra? Du får köra.
Det är båg. Du låter mig aldrig köra.
- Vart ska du? - Jag ska snacka med nån om nåt.
Saknar du mig? Det kan du ändra dig om.
- Gillar du inte kontorstid? - Tunnelbanan var försenad.
- Är Bentleyn på verkstaden? - Den har återtagits.
Hon kunde inte betala, och hon får inte knuffa mer.
- Ska Nina med? - Det kommer att gå bra, tro mig.
- Jag oroar mig inte för dig. - Ninas förmåga ska hjälpa oss alla.
- Det är som att be om det omöjliga. - Jag ska göra det. Jag klarar det.
Ge henne en chans. Hon vill förändras.
- Vi drar. Hälsa till Dani. - Din pappa hälsar.
Jag sitter fram.
De är på väg.
- Det är bara träd. Var är vi? - Vi är nästan framme. Tror jag.
"Tror jag"? Vad sa Skylar egentligen?
- Hon var rätt vag. - Hon slängde på luren.
Hon är 4,8 km norr om Route 11.
- Det är ju här nånstans. - Men här finns bara träd.
Åtminstone enligt Mapquest och Google Maps.
Om man är så här långt ute vill man inte bli hittad.
- Vänta! Stanna! - Gary, vad håller du på med?
Gary, vad håller du på med?
Det är borta. Ingen wifi, ingen 4G. Allt är borta.
Så blir det ute på vischan. Kom tillbaka nu.
Det här är inte bra. Vi måste vända om.
Nej, Gary. Hoppa inte ur bilen igen.
Jag gillar inte vischan.
Vad är det här?
- Hur är det? - Jag mår hur bra som helst.
Men du är på privat mark.
Vi letar efter en vän som bor här nånstans. Hon heter Skylar Adams.
DCIS.
Ni ska respektera den brickan.
Stick härifrån.
Försvinn.
Cameron, kör på bara.
- Han är Alpha. Vad gör de andra två? - Det vill vi inte få reda på.
Han öppnar dörrar.
- Vad håller du på med? - Gower, låt bli!
- Är det du som är Rosen? - Ja. Och vem är du?
- Skylar, är det här dina vänner? - Nej.
Men det är inte ni heller.
Åk hem.
Jag lovade att aldrig höra av mig igen, men jag behöver din hjälp.
- Vi hjälper inte utomstående. - "Vi"?
Säg vad du vill, bara.
Titta på det här. Det liknar en ljusstimulator, men det är mer än så.
Vill du använda mina förmågor?
Jag är chockad. Ta den till Genius Bar.
Det här är viktigt.
Det var farligt att hjälpa dig undan NSA. Jag var inte tvungen till det.
Jaså? Tänker du använda det trumfkortet?
Var det här du hamnade? I en stad full av Alphas.
Det är ett gammalt sommarläger för flyktingar.
- Vad flyr de ifrån? - Den neurotypiska världen.
Från er.
Jag är inte vidare imponerad.
Man vet aldrig vem som sympatiserar med Parish.
Stanna med Rosen och maskinen, så gör jag en säkerhetskontroll.
Xenon-rör, blixthuvud...
50 Watts strömkälla. Ja, jag vet vad det här är.
Det är en ljusstimulator.
Det vet jag, men den måste vara mer än så.
- Nämen, titta vem som kom. - Zoe, du kommer väl ihåg dr Rosen?
- Vad är det här? - Rör den inte.
Rör den inte! Jag visar dig sen.
- Hon lägger aldrig av. - Vad är det här?
Gillar du bubblor? Vill du blåsa en stor bubbla som inte spricker?
- Hur gör man det? - Jag ska visa dig. Kom hit.
Sätt dig här.
Först måste man ta ett djupt andetag.
Och sen andas man ut långsamt.
Här är den. Den blir större och större och större...
Där ser du.
Vilken fantastisk varelse. Kan du rita en bild av den?
Hur gör du det där?
Jag har lite erfarenhet av att uppfostra ett lika energiskt barn.
Hon slutar aldrig. Hon väcker mig mitt i natten och pratar om primtal.
Äpplet faller inte långt från trädet.
Gjorde inte du en luftkanon av dina föräldrars Volkswagen?
Det var en Nissan.
Akta dig. Den kan vara farlig.
- Farligare än en luftkanon? - Möjligtvis.
Gary, du måste ha koll på verkligheten.
Det gillar jag inte. Det är trist. Jag avskyr det här stället.
Det påminner mig om lägren mina föräldrar skickade mig till. Hemskt.
Jag kunde inte sova utan oväsendet från trafiken.
Men man vänjer sig. Känner du doften av lantluft?
Bin.
Jag gillar inte bin. De är ondskefulla.
Lugna dig, grabben. Jag låter dem inte sticka dig.
- Du pratar bi-språket. - Ja, ungefär.
- Ni måste vara Skylars vänner. Agent Harken. - Gary.
- Nej, agent Bell. Jag är också agent. - Claude. Jag grundade kolonin.
Jag har frågor om säkerheten här.
Vi kommer överens. Det har aldrig varit trubbel.
Jag vill förbereda mig på det värsta.
Om du är grundaren är det ditt fel att det inte finns några signaler.
Han fångar upp signaler, så han är lite grinig.
Jag är inte grinig. Det är du som jämt är grinig.
Det är inte dött här. Naturen är full av signaler, bara man är öppen.
Fantastiskt. Hon ritar algoritmiska fraktaler för hand.
De tråkar ut henne. Nu håller hon på med komplexa multibrots.
Hon är som en vandrande dator.
Datorer har en manual. Och en avstängningsknapp.
Det är inte lätt att uppfostra en Alpha.
Det är därför vi är här. Man klarar inte av det ensam.
Nåt laddar ur batteriet. Det kan vara ett designfel.
Middag, middag!
Claude. Skylar har nämnt er. Jag heter dr Lee Rosen.
Jag vet vem du är.
- Vad är det där? - Bra fråga.
Då ses vi väl till middagen.
Sa jag nåt dumt?
Att du avslöjade för världen att Alphas finns gör dig inte poppis här.
- Middag! Kom nu. - Låt den vara. Den är trygg här.
Jag tar hellre med mig den.
Prata med en psykolog om dina tillitsproblem.
- Vart ska du? - Jag ska till kontoret.
Jag har inget med mig. Ingen pyjamas, ingen bettskena.
- Jag kan inte sova utan dem. - Vi ska spåra kommunikation.
Det finns inga signaler här.
Finns det nån där?
- Vad tittar du på? - En stjärna.
- Vi ska inte leta efter stjärnor. - Det är bra.
Vissa stjärnor skickar ut radiovågor. Det är en pulsar.
Du tar kål på mig.
Lyssna nu. Det är dags att äta.
Du är sen. Kan vi titta på stjärnor nån annan gång?
Det är inte stjärnor, det är nåt annat. Den är alldeles gul-
-lila och röd.
Som gardiner som exploderar.
Det låter som norrsken. Det har jag sett i Alaska.
Det är över hela himlen.
Otroligt.
Är du hungrig? Vi sätter oss här.
Jag hade kunnat döda bägge två.
- Smyg inte på mig så där. - Det är det jag gör.
- Vi borde sätta en klocka på dig. - Parish sa att vi ska observera.
Ingen är här, vi tar maskinen.
Då fattar de att den är värdefull. Vi gör det om de fattar vad den gör.
Vad är det här?
Det är gröna alger. De odlar sin egen mat.
- Verkligen? - Ja, ät upp nu.
Gary, var det inte radiotystnad här?
Nej, det finns signaler överallt. Jag koncentrerade mig inte.
Till och med träden skickar ut signaler.
Det är våglängder, men de är små. Till och med maten har en signal.
Det låter som...
Det betyder: "Ät mig inte". Finns det nåt annat?
Du får ingen efterrätt tills du äter upp.
Vad huslig du är. Du har till och med tagit bort tatueringarna.
Var det för att göra det svårare för FBI att hitta dig?
Rebell. Mamma. Rebell. Mamma.
- Fick man inte vara sig själv här? - Inte jag. Jag är här för Zoes skull.
Kan du inte vara dig själv och mamma samtidigt?
Jag är inte vidare bra på nåt av det.
- Har ni superhjältar problem? - De är inte glada att ha mig där.
- Jag kanske borde stanna hos er. - Skitsnack.
Jag såg hur lycklig du var. Jag blev spyfärdig.
Ja, men jag sabbade det. Nu känner jag mig ensam bland dem.
- Det här är jättegott. - Honungsvin.
- Gjorde ni det själva? - Bina göra hela jobbet.
Det ligger i människans natur att utnyttja andras förmågor.
Man kan också se det som två grupper som samarbetar.
När ena parten lösgör sig lider bägge.
Har nån kastat en tegelsten genom ditt fönster? Har du förföljts?
Dr Rosen har lagt hela sin karriär på att kämpa mot intolerans.
Hans karriär? Jag pratar om våra liv.
Du för inte vår talan. Du är inte en av oss. Du är en åskådare.
Ja, jag är en utomstående. En fråga, bara:
Om du visste att bikolonierna skulle kollapsa, vad gjorde du då?
Skulle du inte försöka hindra det?
Varför kom ni hit?
Jag kan ha ihjäl mer än bilar.
Ta det lugnt. Jag har honom.
- Vad vet du om det här? - Jag vet inte vad du pratar om?
Lägg undan de där!
- Vi löser inte saker med våld här. - Säg det till din kille.
- Jag började inte det här. - I helsike heller!
Det var du som började allt.
Mitt liv föll samman på grund av dig.
Min fru lämnade mig, och hon tog barnen med sig.
Det är din stora truts fel.
Har du ett namn?
Gower.
Jag öppnade min stora trut för att jag var så illa tvungen.
Jag kan förklara.
Åk hem.
Ni får sova över, men ni ska vara borta i morgon bitti.
Kom, nu går vi hem.
- Ska du laga den? - Ja, om du slutar röra vid den.
Gower förstörde den här. Om vi byter ut kretskorten...
Såg du det?
- Era lömska jäklar... - Vad har du hittat?
Styrkretsar. Nano-processorer i trådarna.
Idioterna installerade det bakvänt.
- Den har definitiv fifflats med. - Kan man se vad som har gjorts?
- Det tar tid. - Vi har ingen tid, Skylar.
- Vi måste åka så fort som möjligt. - Vilken tur ni har.
- Du och Zoe kan följa med. - Det är en bra idé.
Nej, här kan Zoe vara med barn som är som hon.
Jag vill sticka jämt. Det var så mycket lättare när jag var själv.
Årets bästa mamma.
Stäng av den där.
Den har en egen kraftkälla. Om jag ansluter...
- Vad hände? - Hon får ett anfall.
Rachel, stanna hos mig.
Var är du? Jag ser dig inte.
Har du sett min dotter?
Jag letar också efter nåt. Jag behöver en stuga med matta i.
Allt är gjort av trä. Mattor är mjuka under tårna.
Jag har inte tid med det här.
Vad tusan gjorde maskinen med henne?
Redskapet har förstärkt hennes Alpha-förmåga.
Det är alltså som det som hände med killen i koma på sjukhuset?
Vad Skylar än gjorde med den har gjort den kraftfullare.
Du upplever en förstärkning av dina förmågor. Du kan behärska det.
Fokusera. Du kan behärska det.
Jag menade det inte.
Kom tillbaka.
- Jag ville inte skrämma dig. - Alltså smyger du på folk i skogen?
- Vilka är ni? - Vi vill ha apparaten du lagade.
- Den är inte min att ge er. - Inte doktorns heller.
Han har stulit den. Vi vill ha tillbaka den.
Mår du bra? Är du säker?
Hjälp mig av med den här. Jag får ingen luft.
Rachel, vad är på tok?
Du ser ut som ett av ansiktena på min uttryckskarta: "glädjelös".
Rachel är sjuk. Vi sticker så fort dr Rosen kommer.
Kör försiktigt och väldigt fort. Jag ska vädra min stuga.
Har du en stuga?
Nummer 33. Claude sa att jag får bo här.
Du får tillbaka ditt kontor. Jag behöver inte mansgrottan mer.
- Du stannar inte. Hoppa in. - Jo. Jag får bestämma själv.
Det finns ingen thai-eller kinamat här. Det finns ingen hämtmat alls.
Du försöker lura mig. Jag åker inte härifrån.
Gary, har du sett Skylar?
Hon letade efter Zoe i skogen. Jag lyssnade på solen.
Om du ser henne, säg att jag letar efter henne.
- Var är hon? - Det är inte så det här går till.
90000 volt, så går det till. Var är hon?
- Det var inte i går. Du tycks må bra. - Ge honom inte redskapet.
Man kan inte lita på honom. Han jobbar åt Parish.
- Så säger man inte om en gammal vän. - Han har Zoe.
Det är ditt fel att han är här. Vi var trygga här.
Doktorn, jag tar med mig den.
- Hur ska vi hitta henne nu? - Vi hittar henne. Vi måste åka.
Vi måste till bilen.
Säg till när du hör nåt, Rachel.
Stanna!
Låt mig få lyssna.
Jag hör ett barn andas tungt.
Hon är rädd. Det är nån med henne. De är inomhus.
- Hur långt bort? Var? - 400 meter däråt.
- Skylar, det är för farligt. - Det är min dotter.
Ska du göra din grej?
Då vet de att vi kommer.
Ska du göra din grej? På den här sidan.
Det öppna fönstret där uppe. Det är ditt.
- Känner ni lukten? - Av vad?
Elden. Skogen brinner. Elden rör sig österut, mot lägret.
Det är över 1,5 kilometer bort.
Spring, Zoe!
Släpp mig.
Kom hit.
Allt vi vill ha är barnet.
Ge mig apparaten, då. Det är ett rättvist utbyte.
Det går inte, hjärtat.
Du heter Hicks, va? Min syster spöade dig i Highland Mills.
- Så minns inte jag det. - Men det här lär du minnas.
- Är allt bra? - Ser det så ut? Hjälp mig upp.
Var är hon? Var är Zoe?
- Var är hon? - Hon gick åt det hållet.
Mamma är här.
Du hittade henne, kom nu. Vi måste sticka.
Du borde ha lekt fint.
Oroa dig inte, älskling.
Vi kommer inte ut härifrån.
Zoe, stanna hos Hicks.
Jag kan fixa det här.
- Varför är ni kvar här? - Vi försöker hjälpa till.
- Min ögon är röda. Jag ser inte. - Hoppa in.
- Jag sitter fram. - Sätt dig i bilen.
Gower. Jag har den.
Varsågod.
- Vad kan jag göra? - Har inte du gjort tillräckligt?
Jag behöver behållaren. Ge mig slangen.
Skynda dig!
Jag kan hjälpa till.
Det är 213 milliliter blod.
Det är 7,2023868 fluid ounces. Jag rundade av det.
Jag tror dig, tjejen.
- Ta packningarna. - Jag har dem. Är det nåt mer?
Se till att det sitter fast ordentligt.
- Funkar det? - Känner du min mamma?
- Zoe. - Få bort henne härifrån.
- Men du, då? - Jag reder mig. Gå, bara.
- Var är Skylar? - Hon tog sig ut.
- Går det bra? - Jag blöder bara.
Doktorn, han blöder. Vi stoppade det.
Han måste till ett sjukhus.
En skogsbrand nära White Mountains rapporteras vara under kontroll-
- men luftkvaliteten är fortfarande dålig.
- Vad ritar du? - Du och jag.
- Du är en rätt tuff unge, vet du det? - Det vet jag väl.
Var är den röda? Jag måste ha rött.
De rullar överallt.
Hon är verkligen begåvad.
Att stöta på en kvinna via hennes barn... Det är rätt läskigt.
Jag stöter inte på er, Miss Adams. Ni är alldeles för ung för mig.
Jag ger er ett erbjudande.
Zoe behöver en miljö att frodas i, och det gör ni också.
- Vem är du? - Jag heter Stanton Parish.
Ni har visst träffat mina kolleger. Jag ber om ursäkt för dem.
De har tyvärr en tendens att tappa huvudet.
- Vad vill du ha? - Jag vill ge er en möjlighet.
Att göra världen bättre. Vill inte alla mödrar ha det för sina barn?
Jag hörde att det var en tuff resa.
Hela världen öppnade sig. Mina sinnen...
De var större än nånsin.
Dr Rosen vet inte om jag blir som jag var igen.
Jag ville köpa blommor, men doften skulle störa dig.
Du förstår mig. Det gör du verkligen.
Det är konstigt.
Allt är så uppskruvat.
Jag är fortfarande här.
Kanske...
Du kunde ha dött.
Om det hade varit högre upp och åt höger hade jag varit körd.
Förlåt.
Men det är ju inte ditt fel.
Och om jag gör det här rätt kanske jag blir sjukskriven.
Då kan du sköta om mig.
Du sa åt Cley att apparaten brann upp i eldsvådan, eller hur?
Ja, vilken tragedi.
Han blev besviken.
En dag får du igen för det här. Det vet du, va?
- Vad tänker du på, Bill? - Scipio visste att vi skulle dit.
Nån i vår omgivning jobbar ihop med Parish.
Jag vill att du kollar upp alla.
Cleys kontor, försvarets personal, familj, vänner. Till och med Kat.
- Jag säger till Hicks och Gary. - Nej. De behöver inget veta.
Det här stannar mellan oss.
- Hitta den här personen, Bill. - Vad gör vi sen?
Hitta honom, bara.